Tidigare på Stargate Atlantis...
Ara, Rakai.
Jag, Rakai, Ara, är dina vänner. Du är med oss.
- Ni vill slå till mot ett vålnadslabb? - Vi fixar det med ett skepp.
Vi går hitåt, du åt det hållet. Kontakta oss om du hittar något.
- Tack gode gud, att det är ni tre. - Vålnadsdyrkarna... Gjorde dig.
De belönade oss med evigt liv.
- Rakai, nej! - Inga vapen.
Stick, för nästa gång vi möts, blir det inte som vänner.
- Får du någon sömn nu för tiden? - Inte mycket. Det är lite lättare-
- nu när Kanaan återvänt från fastlandet.
- Vad tycker han om livet i storstaden? - Han är glad åt återföreningen med oss-
- men svårt att anpassa sig till Atlantis.
- Jag hörde att han är rädd för duschen. - Och du bedövade dr Gero på hans party.
- Han skrämde mig. - Det är svårt för Kanaan.
Visst, han har Torren och mig, men jag tror att han känner sig utanför.
Han behöver bara skaffa nya vänner. Du borde be honom komma till gymmet.
Vi kunde sparra.
- Tack, jag vill ha honom i ett stycke. - Du är inte rolig.
Tyre!
Stargate Atlantis, Säsong 5 Episod 03 "Broken Ties"
Översatt av: Pedalen Text hämtad från www.Undertexter.se
Daedalus verifierar er förundersökning.
Det finns inga spår av Ronons sändare någonstans på planeten.
Det betyder att han lever. Ville Tyre döda honom, hade vi hittat kroppen.
Om han inte tog med honom för en långsam hämnd.
Jag låter negativ nu, men vi har hört att hans sinne är skruvat.
Och ändå dödade han mig inte. Det hade varit säkrare att inte lämna vittnen.
Kanske, trots vad vålnaderna gjorde, har Tyre kvar lite av Satedan heder.
- Det hindrade honom inte att attackera. - Med Satedan hedern kan vi hitta Ronon.
- Hur gör vi det? Har du någon i åtanke? - Vi tar hjälp av en Satedan.
- Teyla känner till en. - Solen Sincha.
Han överlevde attacken på Sateda. Vi mötte honom för två år sedan på Belkan.
Han är inte direkt den som slår rot. Hur stor är chansen att han är där?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
Herr Woolsey, har vi tillstånd för en utomvärldsresa?
- Ni har ett okej. - Härligt.
Teyla, följer du med Sheppard och McKay?
Jag frågar, då jag väntar på din ansökan till aktiv tjänst.
- Självklart följer hon med, eller hur? - Jag måste fundera lite på framtiden.
- Okej. - Men, jag följer gärna med till Belkan.
Naturligtvis.
Teyla!
- Var är Teyla? - Jag lämnade henne kvar på planeten.
Oroa dig inte, du vet att jag aldrig skulle skada henne.
Gör jag?
Jag accepterar att du inte litar på mig, men jag hoppas att det ska ändra sig.
Sateda är borta.
Vi är de sista, Ronon. Vi är bröder, inte fiender.
Vi är bröder? Så, jag ska bara förlåta dig för att du förrådde mig förra året?
Om du bara hade lyssnat, hade saker och ting varit annorlunda.
Ara och Rakai hade varit vid liv, och vi hade varit tillsammans igen.
Som vålnadsdyrkare och förrädare, till minnet av Sateda? I helvete heller.
Självklart inte. Jag ser det nu. Du är förblindad av det förflutna-
- berättad av dina vänner på Atlantis.
Men, jag har fortfarande tro på dig. Du behöver bara öppna ögonen för sanningen.
Okej. Släpp lös mig så ska jag lyssna på vad du har att säga.
Blir det före eller efter det att du försökt slå mig medvetslös?
Jag vet inte. Välj själv.
- Jag kan ju överraska dig. - Det tvivlar jag inte på.
- Vad är det för fel på dig? - Jag mår inte bra.
Men det har varit värre. Vet du var vi är?
- Du minns väl Safir Sur, eller hur? - Ja, du dog nästan den gången.
Det gjorde vi nästan båda två, för att du vägrade att lämna mig kvar.
Du riskerade ditt liv för mig.
Idag...
...återgäldar jag tjänsten.
- Solen Sincha? - Försvinn. Ser du inte att jag sover?
- Vi behöver din hjälp. - Ronon Dex har problem.
- Ronon Dex har alltid problem. - Hans liv är i fara.
Igen. Något annat nytt?
Vad har han för problem den här gången?
Han fördes bort av en Satedan, en vålnadsdyrkare som heter Tyre.
Du menar före detta vålnadsdyrkare.
Hunden gjorde ägarna missnöjda, så de släppte lös den.
Det är ovanligt av dem.
Inte direkt. Så länge han är lös, är han ett levande exempel-
- på vad som händer den som missgynnar dem. Tyre är en märkt man nu.
De flesta skulle döda honom på fläcken.
Förr var han en stolt Satedan, som dig.
- Han torterades och hade nog inget val. - Det finns alltid alternativ.
Han kunde ha valt döden, som en Satedan.
- Någon idé om var vi hittar honom? - Visste jag det, skulle han vara död.
Okej. Tyre tänker väl inte logiskt?
- Precis. - Det är nog bara en fråga om tid-
- innan han gör något fel. Och när han gör det, antar jag att du hör det.
- Troligen. - Då kontaktar du oss när det händer?
Vi tar hand om Tyre, du spar en resa.
Okej.
För Ronon.
Se på dig, du kan knappt gå. Låt mig hjälpa dig.
- Jag är bortom din hjälp. - Det är Vålnaderna, eller hur?
Vad har de gjort med dig?
För tillfället, är det inte vad de gjort utan vad de inte gör.
- Ger dig livskraft? Omkastad födning? - Det är svårt att beskriva.
Känslan av euforin det ger...
- Du är beroende. - Du förstår inte innan du upplevt det.
Det var en gåva, en gåva som förnekades mig då jag lät er undkomma.
Befria mig, så ska jag skaffa hjälp. Jag lovar.
Hjälpen är redan på väg. För oss båda.
Vad betyder det? Vad i helvete har du gjort?
Jag har räddat oss.
Ronon Dex.
Jag har sett fram mot den stund när du slutligen ska tjäna mig.
Det är synd att göra dig besviken.
Det tror jag säkert. Men, till slut kommer du till sans.
- Herr Woolsey. - Teyla. Något nytt om Ronon?
- Nej, inte än. - Jag är ledsen.
Vi kan lugna oss med att han är en verklig överlevnadsexpert.
Han har redan trotsat oddsen som löpare.
- Ja, det gjorde han. - Vad kan jag hjälpa dig med?
Jag ber om ursäkt att jag inte kommit tidigare med beslutet om överstens team.
Ta den tid du behöver. Jag kan, om det behövs, sätta in någon annan.
- Herr Woolsey, har du barn? - Nej, men jag hade en yorkshireterrier.
Det är en liten hund.
Min fru behöll den efter skilsmässan.
Jag älskade den hunden.
Jag fick aldrig chansen att säga farväl.
Så, nej. Inga barn.
Med andra ord, med all respekt, kanske du inte förstår hur svårt det här är.
Mestadels i mitt liv, har jag aldrig föreställt mig att lämna mitt folk.
Inte ens för ett ögonblick... Sedan ändrades förutsättningarna.
När jag sedan fick en viktig roll i Sheppards team,-
- kunde jag inte tänka mig att den dagen skulle komma när jag måste släppa det.
Och nu är den här.
Om någon frågat mig för fem år sedan om jag kan ta ett jobb utanför gräddfilen-
- hade svaret definitivt blivit nej.
Och nu... Se på mig.
Så... Även om jag inte kan känna medlidande,-
- så sympatiserar jag verkligen.
Tro mig, jag vet. Prioriteringar ändras.
Och ibland gör de inte det.
Teyla, jag är säker på att Kanaan stöder dig, oavsett vilket beslut du än tar.
Ja. Det gör han säkert. Tack ska du ha, herr Woolsey.
Hur känns det att få ditt liv stulet?
Att knuffas så nära mörkret, bara för att dras tillbaka vid kanten?
Efter vad jag förstått, är det en underbar sensation.
Ärligt talat, så har jag mått bättre.
Trotsa mig så mycket du vill, dina Sateda vänner var inte annorlunda.
Precis som dem, kommer du att ge upp.
- Innan dess dör jag. - Nej, det gör du inte.
- Hej, du är uppe tidigt. - Klockan är 10:00.
Är den? Gud, Jag har inte sovit alls.
- Jag var vaken och tänkte på Ronon. - Hittade du något?
Ingenting. Jag försökte med allt, promenader, småätande, bad...
- Bad. - Ja. Som Archimedes.
Som greken som var kär i Teyla?
Nej, som matematikern som skapade Archimedes princip om bärkraft.
Enligt legenden kom idén till honom när han tog ett bad, så...
Poängen är att uppenbarelsen uppstod när han, du vet, vilade.
- Lösningen fanns mitt framför honom. - Du tror vi förbisett något?
Kanske. Allt jag vet är att jag var funderade hela natten och hittade inget-
- så jag behöver ett fräscht perspektiv. - Jag tänker inte bada med dig.
- Låt oss gå igenom det vi har. - Enligt Solen, är Tyre på flykt.
Vi kan anta att han jobbar ensam, för han hade ingen backup i bakhållet.
Ja, han är ensam, med Ronon, på flykt. Så vart skulle någon som han ta vägen?
- Jag tänker mig 200 obebodda planeter. - Var vill du börja?
Vad sägs om Sarif Sur? Solen skickade ett meddelande.
Han hörde att Tyre och Ronon hålls kvar på en planet som heter Sarif Sur.
Tack, Archimedes.
- Major, samla ihop teamet. - Okej.
Det finns ingen anledning att kämpa mot. Du skjuter bara upp det oundvikliga.
Det är bättre om du bara accepterar det.
Du menar bättre för dig, eller hur?
Vålnaden försköt dig, och det här är vägen in, att ge mig som offer.
Nej.
Du är inte den jag offrade livet för.
Du är en förrädare till minnet av vårt folk. Du har ingen heder.
Det går för sakta framåt, jag har annat att ta hand om.
Vi kan fortsätta i labbet.
- Och när får jag min belöning? - Din belöning?
Jag tog hit honom som överenskommet, och du skulle återta tidigare arrangemang.
- Skulle jag? - Du lovade!
Jag är ledsen över att behöva göra dig besviken, men din användbarhet är slut.
- Vi hittar honom. - Se till att ni gör det, överste.
- Ingenting. - Så vi hade fel. Det har hänt förr.
Jag sa ju att det var ett långskott.
Överste, Lorne här, vi har något.
Jag visste det.
Här borta.
Pulsen är svag. Vi måste flytta honom.
- Var är Ronon? - Bra fråga.
Skadorna är små, men både hjärtrytm och blodtryck är högt.
Han vaknade upp en timme efter han kom.
Han yrade, svettades, mådde illa och skakade.
Så, jag sövde honom och gjorde några tester.
När jag blockerade de opiatiska receptorerna, sjönk dopamin nivån här...
En central länk i hjärnans återkoppling.
Okej. Och det betyder?
Att den sortens neurokemiska aktivitet är densamma som för substans användare.
Han genomgår ett upphävande.
Du måste rädda honom. Han är vår enda ledtråd. Dör han, hittar vi inte Ronon.
Självklart. Men det kan ta dagar innan han är så pass vaken att kunna prata.
John! Varför fick jag inte veta något om Ronons räddningsförsök?
Vi planerade på lunchen. Vi var tvungna att agera fort.
Jag ska... se om det finns lunch kvar.
- De serverar taquito idag. - Jag tror jag gör dig sällskap.
Jag är förvånad att du är så snabb att göra något utan att säga till mig.
Skyll inte på mig. Det är du som tvekar om att återvända till teamet.
Jag kan inte ge dig flera val varje gång vi ska utomvärlds.
- Det är inget lätt beslut för mig. - Du tror att du är ensam om pressen?
- Woolsey vill se en ersättare för dig. - Vad sa du?
Att jag inte gör något innan jag pratat med dig. Så vill du återvända, fint.
Jag säger till Woolsey. Men vill du vara med din son så förstår jag. Verkligen.
Du måste bestämma dig.
Du har äntligen vaknat. Proceduren kan vara riktigt jobbig.
Du har varit medvetslös större delen av dagen.
Du slösar på tiden. Jag dör före jag ändrar mig.
Precis som Marika och Hemi.
Jag är rädd att du har fel. De dog inte för att de var starka.
De dog för att de var för svaga för att kunna stå ut med processen.
Deras hjärnor och kroppar stängdes ner av ansträngningen.
Men du...
Du är starkare. Och det är din styrka-
- som ska visa ditt tillkortagörande.
Han kom loss och skadade två vakter, så jag tyckte isolering var bättre.
Om han kommer loss, blir han till ingen fara för någon.
- Hur lång tid kommer det att ta? - Jag vet inte ens om han klarar det.
Snälla! Ni tar död på mig! Snälla!
Kan du inte ge honom smärtstillande?
Lugnande gör honom lugn, men saktar också ned återhämtningen.
Jag vill ha en snabb återhämtning utan något lugnande.
Sover han redan?
Varför tar det längre tid för mig?
Du oroar dig för mycket. Han kanske känner din iver.
Kanske han föredrar sin mors närvaro.
Det kan komma tider när han måste klara sig utan sin mor.
- Betyder det att du har bestämt dig? - Jag trodde det...
Hur kan jag återvända till teamet och veta att varje gång kan vara den sista?
Med tanke på farorna, så kanske vår son får växa upp utan sin mor.
Du har ett ansvar mot honom.
Och även mot folket i galaxen.
Följ ditt hjärta utan ånger.
Och ta styrka i vetskapen att du gör det säkrare för många...
...även din son.
Lova mig bara att du är försiktig.
- Han har varit klarvaken 10 minuter nu. - Vad har han sagt?
Bara att han vill prata med dig.
Jag vet vart de har fört Ronon.
- Har du en portadress? - Bättre. Jag leder er in i byggnaden.
Tja, du återhämtar dig fortfarande. - Dr Keller sa att alla spår är borta.
- Det var inte det som var poängen. - Överste, snälla, låt mig hjälpa Ronon.
Ingen reträtt inför slaget. Ingen sympati för den fallne.
- Ingen nåd till våra fiender. - Ingen reträtt inför slaget.
Ingen sympati för den fallne. Och ingen nåd till era fiender.
Våra fiender.
Atlantis.
- Atlantis. - Ingen nåd.
Han verkar klar och vill hjälpa oss.
Vi bör bara lita på honom om vi måste. Använd informationen, men han stannar.
Vill du slå till mot vålnadsbyggnaden, behövs hjälp, och han känner till den.
Ja, och han kan lura er i en fälla.
Okej, även om han vill få oss att tro det, så handlar det inte om hedern-
- eller någon Sateda sak, utan en som vill hjälpa sin kompis.
- Och hur kan du vara säker på det? - För att jag har varit där.
Så, vi har en chans som jag tänker ta, och du måste lita på mig i det här.
Okej. Major Lornes team följer med dig.
- Vad är det? Jag följer med. - Vi vet var Ronon är. Hämta dina saker.
Teyla, det var ett sådant här beslut...
Jag skulle möta Kanaan i cafeterian. Kan du förklara för honom, är du snäll?
- Snälla. - Okej.
Såja, såja, vem har vi här?
Kafeterian. Kafeterian.
Den här vägen.
- Vad är det här för ställe? - Platsen som ökar sprängkraften.
Byggnadens kraftstation.
- Göm sprängämnena från upptäckt. - Då kör vi igång.
Jag antar att du har en fjärrkontroll?
Tja, flippa ner den, klick.
Den här vägen.
- Ronon. - Sheppard. Det var på tiden.
- Vad händer, kompis? - Vi började undra när ni skulle komma.
Ni är i underläge. Ni kan försöka fly men ni måste offra er väns liv då.
- Ronon, gå ur vägen. - Jag kan inte göra det.
Ronon, gå åt sidan.
Det är inte bara hans liv som spills.
Tyre... - Lägg ner era vapen.
- För bort dem. - Ronon, vad är det som pågår här?
- Jag antar att det är värt belöningen? - Välkommen tillbaka.
Se det från den ljusa sidan, vi behöver inte höra Woolsey säga: "Vad sa jag?"
- Vi kommer att ta oss ut. - Visst. Vi behöver bara öppna cellen.
Jag menar, ta oss förbi alla väpnade vålnader, befria Lorne och hans team-
-hoppa in hopparen, som tas isär just nu, och självklart, rädda Ronon.
Ni missade väl att han inte är sig lik.
- Vi räddar honom med oss till Atlantis. - Och sedan då?
Tyres återhämtning blev ju inte riktigt vad vi hoppades på.
Vi ska få hem Ronon.
Visst. Självklart.
Vi kommer att få hem honom.
Du slösar en bra chans med att döda dem.
- De är onyttiga förutom information. - Du underskattar deras värde.
Är det deras värde jag underskattar, eller din lojalitet jag överskattar?
Ronon har rätt. De är mer värda levande och medgörliga.
De behöver bara lite övertalning.
Dåså, jag har det. Vi säger att vi har viktig information att ge-
-men att vi ger den bara till Ronon. Så när han kommer, vädjar vi till honom.
Jag menar, till den delen som är han.
Tja, jag kan bara se tre saker som kan gå fel med planen, men fortsätt.
Han har inte varit hjärntvättad lika länge som Tyre, så han kan påverkas.
Vi övertygar honom att hjälpa oss, och värsta scenariot, han är inte övertygad.
- Är det ditt värsta scenario? - Hallå, jag bara spinner på, men-
-du vet, vi kan dra fördel av ögonblicket av osäkerhet och...
Sheppard.
Du är kallad.
- Vill du gå igenom planen en gång till? - Nej. Nej, jag tror det är okej.
Jag antar att det är min tur att representera middagen, eller?
Vänta. Vi behöver hämta något.
- På knä. - Det skrämmande var om du gjorde det.
Bra... Jag tror inte det.
Okej. Jag försöker få det att fungera.
Jag uppskattar ditt trots.
Ronon, jag behöver ditt vanliga jag.
Det kommer att göra dig mer njutningsbar.
- Hur kom du ut? - Tyre befriade oss. Kom nu. Sätt fart.
www.SweSUB.nu - Dina texter på nätet
Sätt fart! Sätt fart!
- Hur går det? - Inte så bra!
- De kan inte hålla tillbaka dem länge. - Ge mig den där.
- Säg till dem att dra sig tillbaka. - Mitt liv är ett billigt pris...
...för dig och ert teams liv.
Vad sägs då om byggnadens förstörelse? Är det också ett billigt pris, eller?
- Du ljuger. - Jag visade var de skulle sätta dem-
-för att förstöra hela byggnaden.
All fördel kupa haft över dina fiender är borta med en knapptryckning.
Vänta!
Säg till dem att släppa förbi oss.
Vad hindrar er från att spränga på säkert avstånd?
Att jag blir kvar.
Släpp dem. Jag stannar kvar.
När de är vid porten, byter jag enheten mot min frihet.
Eller så dör vi tillsammans.
Låt dem gå.
Jag är precis efter dig.
Då går vi.
Du vänder ryggen åt en otrolig gåva.
Faktiskt, så vände du den mot mig först.
Och jag tackar dig för det.
Vi är säkra.
Du är inte bortom förlåtelse. Det är inte försent för dig.
Jo, det är det...
...för oss båda två.
Vad pratar vi om för återhämtningstid?
Omöjligt att säga. Han har så mycket enzymer att kroppen knappt klarar det.
När han väl gör det, kommer helvetet och han landar hårt.
Jag tänker prata med honom.
Öppna den.
- Där är han. Hej, kompis. - Kompis.
- Så, hur länge tänkte ni hålla mig? - Tills du blir klar i huvudet.
- Jag är klar i huvudet. - Ja, du kanske känner så just nu, men-
-det kommer att bli tufft för dig. Vi ska ta dig igenom det här.
Vad ni än planerat, hjälper det inte. Ni har ett val till...
Döda mig, eller låt mig gå.
Och, släpper ni mig, lovar jag att inte komma efter er eller Atlantis.
- Inte efter Tyre, heller. - Tyre är död. Han offrade sig för oss.
- Jaså? ja, han var en förrädare. - Nej, en god vän. Det är vi alla.
- Du kommer att inse det snart. - Du, kan ni döda mig, eller släppa mig?
Sheppard! Döda mig eller släpp mig!
Sheppard!
Döda mig, tack! Snälla, döda mig!
Nej!
Jag hade vad de kallar pianofingrar... Smala, flinka.
Inte undra på att de gav mig lektioner.
Man kallade mig naturbegåvning.
Stor ryska, Polanski eller Branski... Nej, definitivt ett "ski."
Ronon?
Hur mår du?
- Som att jag vill slå någon. - Någon speciell i åtanke?
Dig, om du inte lossar remmarna och ger mig mat.
Det är ett bra tecken. Det är ett bra tecken!
Han är tillbaka! Han är tillbaka!
- Så, han är helt återställd? - Fysiskt är han svag än-
-men blodet visar inga spår av enzymet så han bör vara sig själv ganska snart.
Skönt att höra. Det är sent, så jag drar nog mig tillbaka-
-och byter till något mer avslappnande. God natt.
- John, kan jag få några ord med dig? - Javisst. Självklart.
Teyla. Kom in.
Jag tyckte du sa att du skulle byta till något mer avslappnande.
För mig, är det här mer avslappnande.
- Får jag bjuda på en drink? - Nej, tack. Jag pratade med John-
-och nu vill jag göra det officiellt.
Jag vill återgå till aktiv tjänst, och återta min tidigare position.
- Är du säker på att det är vad du vill? - Ja, ganska mycket.
- Ja, dåså. Välkommen tillbaka. - Tack, herr Woolsey.
- Godnatt. - Godnatt.
Översatt av: Pedalen Text hämtad från www.Undertexter.se